UUSAASTA
MUINASJUTT
Nii!
Nii.
"Talve muinasjutt"!
Oskar Feltsman.
Nii, kuulame, mis on teisel pool.
Hei, mis te lärmate!
Mis te käratsete, rikute rahu!
Oi, see on koletis!
Koletis-Peletis! - Ta kaitseb metsa.
No jah, kära eest, müra eest,
igasuguse häda eest kaitsen, aga teie, aga teie lärmate siin!
Kőtt! Minema siit! Kőtt-kőtt!
Niimoodi! Nüüd saab pisut tukastadagi.
Mis te karjute, magada ei lase! Kasige minema! Noh, kőtt-kőtt!
KOOL
Tuppa kuusk metsahőngu toob nüüd, tal väga vaja on ehitud rüüd.
Las pidutunde see kuuseke loob, ta iga okkaga rőőmu meil toob.
Rőőmu meil toob.
Kuuseke armastab lőbusaid lapsi, tulge me peole te kőik omatahtsi!
Las pidutunde see kuuseke loob, ta iga okkaga rőőmu meil toob.
Rőőmu meil toob.
Nüüd on kőik valmis! On aeg minna metsa kuuse järele.
Hurraa! Kuuske tooma!
Teist pole asja!
Mina olen kőige tugevam! Mina lähen metsa kuuske tooma.
Kes sina selline oled?
Mina olen Griđa, aga kes sina selline oled?
Mina? Koletis-Peletis. Kaitsen metsa.
Kära ja müra ja igasuguse häda eest.
Mőtleks! Koletis!
Aga mina, näed, olen kőige tugevam ega karda mitte kedagi.
Ah vői nii!
Aga kus siis kuusk on? - Mis kuuske siin?!
Meie metsas elab Koletis-Peletis, ei lase metsa minna.
Noh! Ilma kuuseta on küll pahasti!
Aga mina olen kőige julgem! Ma ei karda mitte kedagi.
Lähen metsa ja toon kuuse!
See on vaid muinasjutus - need koletised!
Hei, mida sa teed, ah? - Oih!
Kes sa selline oled? - Mina?
Mina olen see kőige julgem!
Aga mina olen Koletis-Peletis, valvan metsa.
Kaitsen kära, müra ja igasuguse häda eest.
Noh, valva terviseks! Mulle on kuuske vaja!
Nii ju ei saa! Kőigepealt on vaja küsida!
Mida veel! - Ah vői nii!
Tősijutt! Metsas istub koletis ja ei lase mitte kedagi metsa.
Aga milline see koletis on! Kas hirmus?
Seda mitte, mingi arusaamatu vanamees.
Ärge kurvastage! Ma lähen metsa. Vőib-olla minul kuidagi őnnestub.
Tuppa kuusk metsahőngu toob nüüd, tal väga vaja on ehitud rüüd.
Las pidutunde see kuuseke loob, ta iga okkaga rőőmu meil toob.
Rőőmu meil toob.
Kuuseke armastab lőbusaid lapsi, tulge me peole te kőik omatahtsi!
Las pidutunde see kuuseke loob, ta iga okkaga rőőmu meil toob.
Rőőmu meil toob.
Tere, tütarlaps! - Tere, vanaisa Koletis!
Mida sa siin teed? - Laulukest laulan.
Kellele sa laulad, metsas ei ole ju kedagi?
Sulle, vanaisa Koletis. Soovin sulle head uut aastat!
Mida, ah? Kas uus aasta on varsti?
Juba homme.
Tule meie juurde kooli, vanaisa. Me laulame sulle ja näitame mänguasju.
Ainult et... meil pole kuuske. - Tulen!
Jah, mets on liiga tihedaks kasvanud, on őige aeg harvendada!
Vőib ka selle!
Tuppa kuusk metsahőngu toob nüüd, tal väga vaja on ehitud rüüd.
Las pidutunde see kuuseke koob, ta iga okkaga rőőmu meil toob!
Rőőmu meil toob.
Valesti, vanaisa! - Mis on valesti?
Laulad valesti. - Kuidas siis őigesti on? - On vaja "loob", mitte "koob"!
Las pidutunde see kuuseke loob,
ta iga okkaga rőőmu meil toob!
Halja oksaga kuuseke korra vaid lööb ja kui muinasjutus - käes uusaasta öö!
Las pidutunde see kuuseke loob, ta iga okkaga rőőmu meil toob!
Rőőmu meil toob.
Kuuseke armastab lőbusaid lapsi, tulge me peole te kőik omatahtsi!
Las pidutunde see kuuseke loob, ta iga okkaga rőőmu meil toob!
Rőőmu meil toob.
Aitäh, sulle vanaisa! Sa oled lahke ja hea!
Tule meie peole, eks? - Tänan!
Istu! Nii!
Kuusk! Hurraa!
Ütle nüüd! Lahke, hea! Ütle nüüd!
Hei-hei! Kuhu te tormate?
Külasse läheme. - Kooli kuuske vaatama.
Miks te ei maga? - Me jookseme külasse.
Lapsukestele on vaja kooli nääripuud näidata.
Lähen!
Vanaisa! - Hurraa! Näete, kes tuli? Vanaisa!
Aga nüüd jagame kingitusi.
Vanaisa, kuhu nüüd? Lähme, lähme!
Sellest ajast alates elab Koletis-Peletis kooli väravavahi majas.
Talvel teeb ta lastele liumägesid, valab uisuvälju,
aga suvel tutvustab metsa ja loeb raamatuid.
Jutustas Pastella